![DSC_7760](http://www.klevualeja.lt/wp-content/uploads/2017/05/DSC_7760-695x1024.jpg)
Dr. Laurynas KASČIŪNAS, Tėvynės sąjungos-Lietuvos krikščionių demokratų frakcija
Esu su jumis su asmenvardžių rašybos projektu, kuris remiasi patikrinta latviška patirtimi. Priminsiu, jog Latvijoje leidžiama užsirašyti savo vardą ir pavardę lotyniškais rašmenimis kitų įrašų puslapyje. Šitas variantas yra patikrintas įvairių tarptautinių institucijų, atitinka visus svarbiausius tarptautinius standartus, bet svarbiausia, mūsų lietuviškame kontekste jis saugotų mūsų valstybinės lietuvių kalbos konstitucinį statusą. Taigi, tam tikra prasme tai yra žingsnis ir galimybė sustiprinti savo asmeninę identifikaciją, kultūrinę identifikaciją, kartu aiškiai išlaikant valstybinės kalbos statusą.
Aš galbūt mažiau kalbėsiu apie tuos techninius dalykus, kuriuos jūs gerai suprantate. Mano pasiūlymo esmė yra labai konkreti ir aiški: lietuviškais rašmenimis rašoma pirmame puslapyje, originaliame puslapyje ir kitų įrašų puslapyje būtų galima įrašyti pavardę lotyniškais rašmenimis. Bet noriu paliesti tuos aspektus, kurie yra galbūt dar svarbesni, nes tai yra diskusija ne tik dėl asmenvardžių, tai yra diskusija ir geopolitinė, tai yra diskusija ir galbūt netgi dėl Lietuvos tolesnės vizijos.
G. Kirkilas minėjo draugystės su Lenkija sutartį, minėjo, kad neva Lenkija galvoja, kad mes jos nevykdome. Iš karto aiškiai pasakysiu, kad mes ją vykdome ir vykdome labai gerai. Toje sutartyje įrašyta žodis, kad asmenvardžiai rašomi pagal skambesį. O tai yra tai, ką mes visą laiką iki šiol ir darėme.
Kitas dalykas, kurį reikia paminėti, kad kalba negali būti geopolitinių mainų objektu. Tai yra labai svarbi nuostata, kuria turi vadovautis tikri valstybininkai. Kai mes kalbame apie santykius su Lenkija, galų gale paaiškėjo, kad moterys buvo tik motyvas prieiti prie problemos, visa esmė vis tiek yra dvišaliai santykiai su Lenkija ir mąstymas, kad duokime ką nors ir atversime neva naują puslapį.
Tos klaidos vis kartojasi ir kartojasi, nes tie puslapiai vis neatsiverčia. Ir štai kodėl. Jeigu mes norime būti tikri Lenkijos strateginiai partneriai, palaikykime juos svarbiausiais strateginiais klausimais. Štai mus, vidurio europiečius, spaus dėl migracijos, dėl pabėgėlių kvotų, kad lenkai ar kitos Vidurio Europos šalys priimtų tas kvotas. O tada ir išreikškime solidarumą su Lenkija, tada bus tikras politinis palaikymas, tada ir išryškės politinė strateginė partnerystė. Nesu girdėjęs nė karto istorijoje, kad strateginė partnerystė priklausytų nuo to, kaip rašomi asmenvardžiai, jeigu nuo to priklauso, tai nėra strateginė partnerystė.
Prisiminkime ir pagalvokime apie mūsų kaimynus latvius. Jie gi nuolatinio informacinio karo akivaizdoje. Kai tik estai liberalizavo savo galimybes – leidimą balsuoti ne piliečiams – iš karto Rusija smūgiavo latviams ir bandė pasakyti, kad darytų tą patį. Kai tik mes priimsime tą liberalųjį asmenvardžių rašybos variantą, iš karto po to Latvija susilauks smūgių iš Rusijos pusės, kad tą patį padarytų ir savo teisėkūroje.
Kalbant apie tai, ar užteks asmenvardžių, ar neužteks asmenvardžių, aš jums vieną aiškų pavyzdį pasakysiu: Vengrijos tautinei bendrijai atstovaujanti politinė jėga Rumunijoje reikalavo asmenvardžių, juos gavo. Turi vietovardžius, turi gatvių pavadinimus. Žinote ko jie šiandien reikalauja? Jie šiandien reikalauja antros valstybinės kalbos. Ir turėkime tą galvoje, pradėdami visą šį žaidimą.
Ir pabaigai aš pasakysiu, A. Ažubalio, kuris turėjo būti čia, vietoje manęs, straipsnyje cituoto profesoriaus kalbininko D. Kristalo žodžius, pacituosiu: „Kada nors, kai mes visi būsime tik istorija, bus aišku, kad kova už mūsų mažų kultūrų ir kalbų išsaugojimą buvo kova už pačių brangiausių dalykų, darančių mus žmonėmis, išsaugojimą.“ Tai balsuodami pagalvokime apie tai. Todėl raginu pritarti ir šitam alternatyviam variantui. Ačiū už dėmesį.
Šaltinis – Lietuvos Respublikos Seimas, 2017-05-09.